Følgende film er inspireret af virkelige hændelser.
Det er dog ikke en dokumentarfilm.
Alle hændelser og personer er blevet overdrevet for dramatisk effekt.
Fortællingen og alle rollefigurer er helt fiktive-
- og der er ikke forbindelse til virkelige personer, steder og hændelser.
Det her er alvorligt. Tre mord og en forsvundet pige.
Ja, jeg har hørt om det. Det er forfærdeligt.
Jeg vil vide, hvor De var den aften, om De hørte eller så noget.
De sagde, at De var på en bar med Deres kone. Var der andre med?
- Min ven Bo. - Han er vist tidligere kriminel.
- Ville De tage sådan en person med? - Vi har alle begået fejl.
Så vidt jeg forstår, angrer han sin fortid. Det gør mange af os.
Okay...
Så er det nu.
11. APRIL, 1981
Mor...
- Hvorfor flyttede vi hertil? - Har du ikke regnet det ud endnu?
Vil du gerne tilbage til husvognen?
- Det er bare denne by... - Du er snart 18. Så kan du flytte.
Smider du mig ud?
- Du ved, hvad jeg har været igennem. - Og jeg er den eneste, der ved det.
Stol på, at jeg gør, hvad der er bedst for hele familien.
Drenge, hold nu op!
Kom med ind.
Kl. 16.00
- Marilyn! - Har du plads til en til?
Justin, har du dit tryllesæt med?
Ricky og Greg er her. De vil sikkert gerne se dine nye tricks. Kom ind!
- Hvordan klarer du så mange børn? - Jeg har øvet mig i mange år.
Johnny og pigerne passer for det meste sig selv.
Men de to der skal jeg holde øje med.
Jeg vil ikke være uhøflig, men...
Du har aldrig talt om deres far.
Vi blev separeret for noget tid siden.
- Det er jeg ked af at høre. - Det fungerede bare ikke.
Man kan ikke hjælpe nogen, der er ved at drukne.
Så trækker de bare en ned.
Til sidst indså jeg, at jeg ville holde mig over overfladen.
- Har du det godt? - Ja.
Er min kone her?
- Hun er indenfor. - Fint.
Kom herhen.
- Jeg har lidt dårlig samvittighed. - Har du?
Ja, det er jo min kone.
Måske ikke et perfekt ægteskab, men jeg forsøger at få det til at fungere.
- Forstår du det? - Okay.
Jeg ville ønske, at min bagage gav mig sådan en indsigt.
Se ikke på det som bagage, men som livserfaring.
Fortsætter livet sådan her, må jeg nok selv svømme væk.
- Har du sagt det til din mor? - Nej.
- Godt... - Lad være.
Jeg vil bare sikre mig, at du har det godt.
Det har jeg.
Når man lukker nogen ind i sit liv, følger deres problemer med ind.
Ja, mon ikke. Han har altid haft en lille djævel i sig.
Det var vel det, der tiltrak mig, men nu hvor Bo er flyttet ind...
Nu skal jeg besøge min kone. Fortsæt med at feje.
Dygtig pige.
- Når man taler om fanden. - Goddag, mine damer.
Jeg ville ikke afbryde jeres lille samtale.
Min ven Bo her har en meget fin overraskelse til dig.
Hvad vil du her? Jeg sagde jo, vi skulle ses derhjemme.
Hør nu her. Jeg vil bare være mest muligt sammen med min smukke kone.
- Ja, selvfølgelig. - Vi går i baren og drikker.
- Vil du med? - Beklager, Bo. Jeg har jo børnene.
- Kom, så går vi. Også dig. - Jeg lægger dem her.
Tak, Bo.
Af sted.
Tak skal du have. Vi ses i morgen.
- Hvad talte I to om? - Vi sludrede. Ikke om noget vigtigt.
Sludder. Jeg hørte mit navn.
Ja, du er min mand. Må jeg ikke tale om dig?
- Nævn ikke mit navn for hende. - Du har ikke ret til at sige sådan.
- Er alt i orden? - Ja.
Kl. 18.00
Jeg troede, her ville være fyldt op i aften. Sådan gik det ikke.
- Her ser ret fyldt ud. - Hvor er Johnny?
Jeg sagde, at han ikke skulle gå ud i aften.
- Han overnatter hos sin ven. - Dana?
Han har ting at ordne, og Johnny hjælper ham.
Hvilke ting?
Det ved jeg ikke.
Kl. 20.00
Mor...
- Hvis er den der? - Det er min.
- Hvad er der? - Skal du af sted igen?
Kun i nat.
Jeg overnatter hos familien Cooper. Det er gode mennesker. De går i kirke.
Fint, gør det.
Men det er mørkt, så tag bilen.
Tak, mor.
Så er det kun os to, stump.
- Skal vi lave popcorn? - Ja.
Jeg har travlt med alle andre.
Så vi når sjældent at tale sammen, bare du og jeg.
- Hvordan går det med dig? - Godt, mor.
Da jeg var yngre, havde jeg drømme. Masser af drømme.
Jeg drømte om, at I skulle få et bedre liv end det, jeg havde.
Og at jeg ville være en bedre mor.
At jeg ikke skulle begå samme fejl, som min mor gjorde.
To af tre må vel gå an.
Visse drømmer bliver ikke altid opfyldt.
Sheila forstår ikke, hvorfor vi flyttede hertil.
- Hvorfor gjorde vi det? - Fordi man af og til...
...bliver trængt af folk.
Man holder det ud en tid, men med tiden besluttede jeg-
- at det var på tide at gøre tingene efter mit hoved.
Hvem mon det kan være?
Hallo?
Johnny, vi skal have en snak i morgen.
Hvorfor har du ikke set til børnene?
Hvem er det?
- Er du okay, mor? - Han havde fået forkert nummer.
Jeg går i seng. Du kan blive oppe, hvis du vil.
- Går du ud med affald? - Ja.
- Vi plejede at blive bange. - Johnny?
- Du er stadig bange. - Stop nu, jeg mener det!
De kommer og tager dig, Barbara!
- Stop! Du er dum. - De kommer efter dig, Barbara!
- Stop! Du opfører dig som et barn! - De kommer efter dig!
Se, der kommer en af dem!
- Han kan høre dig! - Der er han. Jeg smutter!
- Hvem er det? - Undskyld, jeg forstyrrer.
Jeg kunne ikke komme end på vejen.
- Okay... Hvad vil De? - Jeg har brug for hjælp.
Der er en mekaniker inde i byen. De har sikkert et vagtnummer.
Det har jeg desværre ikke råd til.
Og det ville ikke gøre nogen forskel.
- Hvorfor ikke? - Jeg har ikke nogen bil.
- De sagde, De ikke kom længere. - Jeg kunne ikke køre med længere.
- Så De blaffer? - Ja, det stemmer.
- Har du prøvet at blaffe? - Nej, far sagde, at det er farligt.
Din far er vist klog.
- Er han hjemme? - Hvorfor det?
Jeg ville gerne køre med ind til byen, men...
- Jeg ser ingen bil her. - Det betyder ikke, at vi ikke har en.
Men I har ingen garage, og ingen bil bag huset.
Hvor længe har De været uden for huset?
Hvad vil De?
Jeg tænkte, at din flinke far måske ville...
- ...lade mig overnatte. - Jeg tror ikke...
- Jeg tror ikke, at det går. - Okay. Jeg er med.
Vil du lukke mig ind og lade mig låne telefonen?
- Hvem vil De ringe til? - En ven i den næste by.
Han kan måske komme og hente mig.
Jeg kan ikke lukke Dem ind.
Okay, men jeg kan give dig hans nummer-
-og så kan du ringe til ham for mig.
Jeg kan desværre ikke hjælpe Dem.
Det tager kun et øjeblik.
Han hedder Dee.
Bare sig, hvor vi er, og at jeg gerne vil hentes.
Godt. Hvad er nummeret?
Har du en kuglepen?
Vent lidt...
- Hallo? - Ja.
- Nu har jeg en. - Godt.
Nummeret er 555...
...02... 65... 01.
- Har du det? - Ja.
Ring til Dee og sig, at vi kan mødes ved Backdoor Bar.
Godt.
Hvad hedder De?
Hørte De mig?
Ja, jeg hører dig udmærket.
Hvad hedder De?
Jeg hedder Marco.
Godt.
- Jeg så en flyvende tallerken. - En tallerken?
- Sådan en deroppefra? - Ja, eller tilsvarende.
Den var formet som en enorm cigar.
Vi kan kun gætte, Larry, men en ting er sikker:
Kommissær Clay er død, og nogen har ansvaret.
Hvad tror De, der bliver den næste forhindring fra jordmenneskene?
Tja, så længe de kan tænke, bliver det svært.
Dem, vi anvender, kan ikke tænke. De er døde-
- og har fået simuleret liv af vores elektrodevåben.
De er interessant, at de jordmennesker der kan tænke-
- skræmmes så meget af dem, der ikke kan tænke, de døde.
Vores fartøj er regenereret. Vi burde tage af sted.
Glem de flyvende tallerkener. De er deroppe.
Men der er noget på den kirkegård.
- Jeg har ringet. Deres ven møder Dem. - Okay.
Tak skal du have.
Det er en lang gåtur ind til byen.
Værtens hus ligger ti minutter herfra. Han kan måske køre Dem til baren.
Okay. Så prøver vi det.
Vent... Vi?
Jeg mente "jeg".
Okay. Godnat.
Ja. Godnat.
Hvad er det for et postyr?
Der er en uhyggelig mand ved døren.
- Hvem? - En blaffer. Jeg lukkede ham ikke ind.
Vi tale gennem døren. Han ville låne telefonen.
Det lyder ikke så slemt, men det var meget uhyggeligt.
- Han har vist gået rundt udenfor. - Vent her.
Hvor skal du hen?
Hvem De end er, så forsvind herfra!
Jeg tænkte det nok!
- Her er ingen nu. - Der var nogen, helt sikkert.
- Du tror vel på mig? - Selvfølgelig.
Det var så uhyggeligt. Jeg tror ikke, jeg kan sove lige nu.
Skulle jeg ikke lave varm kakao til os?
Det lyder godt.
Kl. 00.30
Han kunne være gået til et andet hus. Hvorfor kom han mon hertil?
Hvem ved? Folk er underlige her i byen.
Alle har skjulte motiver. Der er mange hemmeligheder i Keddie.
Lidt som denne familie.
- Hvad mener du? - Hvornår ville du fortælle om Sheila?
- Er det her det rette tidspunkt? - Jeg fortjener at vide det.
Jeg er ikke et lille barn længere.
Du har ret. Okay...
Sheila blev gravid, og det var derfor, hun flyttede hjemmefra en tid.
Jeg bad hende om ikke at sige noget.
Så du ikke skulle begå samme fejl som jeg.
- Tak skal du ha'! - Det var ikke sådan ment.
Jeg fortryder ikke, at jeg fik jer.
Men jeg ønsker ikke, at du vokser op for hurtigt.
Vi kan tale videre om det her i morgen. Nu går jeg i seng.
- Kommer du med op? - Ja, når jeg har drukket det her.
Har du det bedre nu, skat?
Jeg er stadig lidt rystet, men det går.
Kl. 01.00
- Moderne kvinder... - Ja, sådan har de altid været.
Især på et sted som det her.
Jeg garanterer for, at vi vil se flere af den slags skumle typer.
Send bud efter pigen og betjenten, så vi kan tale med dem.
Hun er uskadt. Vil De se?
- Næste gang rammer jeg ikke forkert. - De er en stædig, ung mand.
Hvis vi udvikler solenitbomben, bliver vi en stærkere nation.
Hvem er det?
- Du ringede ikke til ham, vel? - Hvad?
Du ringede ikke til min ven.
Hvorfor kom De tilbage? Burde De ikke være ved baren?
Svar på mit spørgsmål!
- Du ringede ikke til ham! - Jo, det gjorde jeg.
- Du lyver. - Nej.
- Ved du, hvordan jeg ved, at du lyver? - Hvordan?
Fordi jeg klippede jeres telefonkabel over for en time siden.
Mor!
- Mor! - Hvad er der?
Han kom tilbage. Han sagde, at han har klippet telefonkablet over.
- Det er sandt! - Hvad fanden er det her?
- Det var vinduet. Der er nogen udenfor! - Det er nok nogen, der laver sjov.
- Åh gud! - Tag det roligt. Slap af.
Vi er ikke alene.
Mor!
Mor er her, drenge. Jeg henter hjælp.
Bliv liggende under sengen. Kom ikke ud, hvad der end sker.
Tag den her. Jeg går over til værtens hus og ringer til politiet.
- Du må ikke forlade os. - Jeg kommer tilbage.
Tina, du er stærk!
Hold drengene i ro. Jeg er tilbage, før I aner det.
Mor!
Løb!
Hallo!
Kom an, din dumme lort!
Kom så.
Tina, bloker døren!
Det er mig, luk op! Skynd dig!
- Jeg forsøger! - Skynd dig.
Skynd dig!
Tina, det er mig. Åbn døren!
- Er du okay? - Ja.
- Kom nu. - Om lidt. Cigaretten bliver ikke tændt.
- Du tænder i den forkerte ende, fjols. - Nå ja.
- Tror du, vi kan undgå din mor? - Ja, lyset er slukket.
Kom nu.
Fortæller hun mine forældre, at vi drak os fulde, er jeg færdig.
Slap af. Kommer vi ind på mit værelse, er der ingen problemer.
Dana, er du til stede?
Ja, hundrede procent!
De sidste par øl var en dum idé.
Hvem behøver være logisk, når man har falsk id?
Jeg tror, der er åbent. Ja!
- Du skal være stille. - Okay.
For pokker...
- Er du okay? - Ja.
- Det var virkelig... - Stille!
Okay, kom.
- Er du inde? - Ja.
Wow. Hvordan fik du sådan et sted helt for dig selv?
Jeg troede, du delte værelse med dine brødre eller sov på sofaen.
Jeg fik mor overtalt med lidt følelsesladet snak.
- "Et værelse så jeg kan blive voksen." - Så du kan onanere!
Vil du have noget at drikke?
- Ja da. - Her.
Tak!
Her har du det jo godt.
Ja, næsten. Der mangler kun et tv.
Jeg vil have en bil. Hvilken som helst bil.
Slut med at blaffe. Tage i drive in-biograf.
Måske gafle nogle piger op.
Kan du gafle piger op? Hvor gamle? 80-årige?
Jeg er ikke kræsen i min alder.
Er her et toilet? Det store vandfald kommer snart.
Det er ovenpå, så du må hellere pisse udenfor.
Ellers vækker du mor og giver os problemer.
- Okay, så bliver det i naturen. - Og vær stille. Lav profil.
- Ja, du bestemmer. - Stille.
- Hold min drink. - Ja...
- Løfter du mig op? - Ja, ja!
- Okay, sådan. - Og nu skal jeg ud igen.
Derovre.
- Nej, gør det ikke. - Nej.
- Er de stadig derude? - Nej, det tror jeg ikke.
Hvor er de så?
Dana!
Dana! Kom nu, for fanden.
Hold nu op...
- Er det radioen? - Det tror jeg.
De kommer. Tag battet.
Stå der. Jeg tæller til tre.
- Så åbner du døren. - Nej, mor...
Gør, som jeg siger!
Er du parat?
En...
To...
Tre!
Åh gud, Johnny! Undskyld, skat.
Johnny! Skat...
Skat, jeg er så ked af det.
Johnny, er du okay?
Hvordan går det? Jeg er så ked af det, skat.
Johnny, Johnny, jeg er så ked af det.
Tina, hjælp mig med at rejse ham. Kom nu!
Nej, mor!
Johnny!
Kom nu.
Saml det op.
Kom nu.
Ved du hvad? Jeg giver dig en chance.
Nu er vi lige.
Tag det!
Gør et forsøg. Kom nu!
Slå mig ud!
Du kan slet ikke, vel?
Giv mig battet.
Johnny! Hjælp!
Johnny!
Hjælp! Hjælp!
Hjælp mig! Hjælp! De er i vores hus!
Hjælp mig!
Hvorfor hjælper I mig ikke?
Kør, kør!
Kør mig til sheriffen. De er inde i mit hus!
- De må hjælpe mig. - Okay, jeg kører dig til sheriffen.
- Tak, tak! - Tag det nu roligt. Slap af.
Sheriffen kører dig sikkert tilbage til din familie i hus 28-
-og sørger for, at alt bliver godt.
- Hvordan ved De, hvor jeg bor? - Hvabehar?
Jeg sagde ikke min adresse. Hvordan ved De, hvor jeg bor?
Nej. Nej, nej!
Nej, jeg vil ud!
Rick, Greg og Justin...
Hvad har I gjort ved dem?
Nej!
- Nej. - Vi klarer det her.
Vi klarer det, skat. Det gør vi.
Sammen.
- Nej, nej! - Nu!
Johnny!
Nej. Nej!
Nej, nej, nej...
Nej. Nej. Nej.
Mor! Mor! Nej!
Nej. Nej. Nej!
Nej, lad være. Nej.
Nej, stop! Nej!
Nej, nej, nej!
Nej, jeg er gravid!
Undskyld, mor!
Jeg svigtede dig!
Du har aldrig svigtet mig.
MORGENEN EFTER
FORHØRET
Hvis vi går tilbage til den aften. Hvornår tog I til baren?
Lad mig se... Vi gik hjemmefra om eftermiddagen, min kone og jeg.
John var hele tiden... Vi var i baren til omkring et.
Der var ikke fyldt op, men ret mange mennesker.
Men jeg så intet usædvanligt. Bortset fra en person.
Han kom ind omkring 22.30-23.
- Jeg havde aldrig set ham før. - Kan De beskrive ham?
Ja, han havde T-shirt og jeans på.
Han bar kniv og havde langt hår.
Omkring 170 cm høj. Håret var meget langt.
Han havde hestehale.
Den person så ikke ud til at høre til der.
Var han hvid? Og hvor gammel cirka?
Jeg ville sige lidt over 20. 24-25.
- Og han bar kniv? - Ja, helt synligt.
Han så ud til at være ude på ballade.
Okay. Hvornår gik I hjem fra baren?
Vi forlod baren ved 2-tiden.
- Og gik direkte i seng? - Ja.
Jeg vågnede omkring tre og så til ilden.
- Intet usædvanligt, der vækkede Dem? - Jeg ser oftest til ilden omkring tre.
- Lå Deres kone i sengen, da De kom hjem? - Ja, helt slået ud.
Hun sov fra det hele.
Det svære er nu, at finde ud af, hvad der er sandt af det, børnene siger.
- Deres stedsøn Justin var der jo. - Det ved jeg.
Vi forsøger at finde ud af, hvad han kan have set.
- Har han sagt noget overhovedet? - Ja, det har han.
Han forsøgte at beskrive det for min kone. Jeg så ham gøre det.
Han bad Casey holde hans arm, som om han ville stikke med en kniv.
Men så vidt jeg forstår, blev de myrdet med en hammer.
Så jeg tror, at han foregav noget.
Hvis betjentene lod døren stå åben morgenen efter-
- kunne han så have kigget ind og have set ofrene?
Nej. De var meget forsigtige den morgen.
Så jeg ved ikke, om han så noget som helst.
Tror De, at han kan have gjort det?
Jeg ved, at han ikke sover tungt og har svært ved at falde i søvn.
Men sæt dig ind i deres situation.
Man ligger ved siden af sin kammerat og fniser og pjatter.
Selvfølgelig kunne han have været vågen.
Og han kunne have set noget, uden at jeg opdagede det.
Det faktum, at børnene var derinde og...
...og at den person eller de personer, der gjorde det her...
Hvorfor lod de børnene være i fred?
Det er at gå for vidt.
Hvis jeg skulle myrde nogen-
- ville jeg bare gå ind, få det overstået og smutte igen.
Der er ingen grund til at gøre mere. Gå ind, gøre det og gå igen.
Men når folk går så langt, begynder man at spekulere.
Hvorfor gjorde de ikke børnene noget?
Det er det, vi har forsøgt at finde ud af.
Så er der de andre faktorer, som den forsvundne pige...
Tina. Hvorfor skulle nogen tage hende?
Det har jeg også tænkt på. Jeg ved, at hun er faderens favorit.
Jeg har aldrig mødt ham. Det her er kun, hvad jeg har hørt.
Men han bor i Connecticut, siges det.
Hør lige det her.
Måske var faderen der den aften.
Måske forsøgte drengene at stoppe ham, så var han nødt til at dræbe dem også.
Vi troede, at det måske var Dana, der gjorde det.
Den dreng er mentalt forstyrret.
Begge drengene har eksperimenteret med narko.
Det ved alle i Keddie. Skriv det ned.
- Hvilke stoffer? Marihuana? - Aner det ikke. Måske piller.
Okay. Hvis de tog stoffer, kan det så være narkorelaterede mord?
For fanden, der har du fat i noget.
Men narkosælgere plejer at bruge skydevåben.
Og her var det en hammer.
Ja, min hammer er faktisk forsvundet.
Er den det?
Den plejer at ligge uden for huset, men nu kan jeg ikke finde den.
Jeg har tænkt på en ting til. Tænk lige over det her:
Den fyr der gik måske forbi mit hus.
Og måske tog han min hammer.
Men hvorfor ikke min økse? Det er jo et meget bedre mordvåben.
Det får en til at tænke. Hvordan...
Hvordan kommer man ind og ud, uden at nogen opdager noget?
Det er det underligste, jeg nogensinde har hørt om.
Ja, sandt nok.
Har De mere at tilføje, som kan hjælpe efterforskningen?
Nej. Jeg kan ikke komme i tanke om noget.
Men kommer jeg på noget, så skal jeg nok sige til.
Jeg er trods alt krigsveteran. Men det vidste du vel godt?
Bo med. Det var sådan, vi mødtes.
Det ved jeg. Ja, der er en ting til.
- Hvor godt kendte De Sue? - Hun var mere min kones veninde.
Men jeg tror ikke, hun havde særlig godt styr på sin familie, hvis du forstår.
Nej, det må De forklare.
Glem det. Det er overstået nu. Hun var en taber.
Hvad er det, der er så sjovt?
Jeg er faktisk også lidt af en taber.
Ingen har nogensinde taget mig alvorligt eller lyttet til mig før.
Men nu er jeg søreme både vigtig og informativ.
Nu er jeg måske noget, ikke?
- Jeg hører, du talte med Marty i dag. - Ja.
- Jeg har optaget det. - Giv mig den.
- Jeg passer på den. - Okay...
Jeg syntes, han virkede mistænkelig. Vi burde forhøre ham igen.
Nu skal vi ikke forhaste os. Der er andre spor at følge-
- inden vi udpeger en af mine venner som mistænkt.
- Vi skal da forhøre hans ven Bo. - Ja, selvfølgelig.
Men vi skal være forsigtige og gøre alt ifølge reglementet.
Hvis vi graver for dybt, kan vi skabe stort postyr i byen.
- Hvad mener du? - Når man først begynder at pille...
...kan meget af det, der holder byen sammen, falde fra hinanden.
Og det kan en ende med en masse skyldige. Forstår du mig?
- Hvad med Marylins dreng Justin? - Hvad er der med ham?
- Han siger, at han så morderne. - Et barn er ikke troværdigt.
- Justitsministeriet er vist på vej. - Ja.
Er det i orden, eller...?
Vi har venner i ministeriet. De vil ikke rode op i noget.
Nå, nu skal vi have frokost.
Kommer du?
Ja.
Så Marilyn havde forladt baren tidligere?
- Ja. - Så kun du og Marty var der?
- Ja. - Gik I hjem derfra?
- Det stemmer. - Så gik I forbi hus 28.
- Så I nogen aktivitet ved huset? - Intet usædvanligt.
- Ingen tændte lamper, eller biler? - Nej.
Okay.
Det er det, der er så underligt. Jeg sover meget let.
Hvis nogen skreg, burde jeg have hørt det.
- Men De hørte ingenting den nat? - Ikke en lyd.
Da De kom hjem, var Marilyn så vågen, eller var hun gået i seng?
Hun var oppe.
Okay, det var vist det hele.
- Tak, fordi du kom, Bo. - Selv tak. Jeg hjælper gerne til.
Ingen mistænkte blev fængslet for mordet på Sue, Johnny og Dana.
I 1984 fandt man et begravet kranium 150 km fra gerningsstedet.
Ifølge et anonymt opkald var det Tinas.
Optagelsen af samtalen var "forsvundet" i lang tid.
Resterne af Tinas lig blev aldrig fundet.
Marty og Bo forlod Keddie efter mordene og siges at være døde.
Hus 28 havde flere lejere, indtil området blev nedlagt.
På grund af vandalisme blev hus 28 revet ned i 2004.
Sagen aldrig blev lukket formelt, men efterforskningen i gik stå.
Men i 2016 fandt man en hammer som følge af et anonymt tip.
Keddies nye sherif, en barndomsven med Dana, har genoptaget efterforskningen.
Tekster: www.Ordiovision.com